Tekstet af SUBSTANCE Udgivet på Danishbits - Home of SUBSTANCE
Hele verden kigger med. Hele verden kigger...
En 49 årig uidentificeret mand -
- gik amok i aftes og åbnede ild på en tætpakket restaurant i centrum.
14 er døde, heriblandt tre børn.
Fire andre fik alvorlige skader.
Politiet har anholdt en mistænkt, men udtaler sig ikke foreløbigt.
Et lovforslag, der forbyder dyreforsøg, forventes at træde i kraft i dag.
Dyrerettighedsforkæmpere har ønsket dette lovforslag i ni år...
Det forventes at straffen skærpes yderligere, -
- sammen med bøderne...
Omkring et dusin butikker blev blændet af i centrum onsdag.
Fortovene var dækket af glas efter to nætter med protester -
- efter politiet skød en ubevæbnet sort mand.
Der var få mennesker på gaden.
Cincinnati kunstmuseum...
Alle politienheder på tværs af Amerika...
- Bedstefar? - Myrderierne må stoppe!
- Er du dér? - Det må høre op!
- Bedstefar? - Hvem dér?
Det er mig, Max.
Hej, bedstefar.
Hellere tre timer for tidligt end ét minut for sent.
Mor sagde, jeg bare skulle komme. Skal jeg komme igen i morgen?
Din mor ved godt, at jeg har andet at lave.
Din tur.
Rokade...
Du skal tage alle brikkerne i betragtning.
Jeg troede, den var der.
Det var ikke dumt, men tog du ikke glæderne på forskud?
Jeg vidste, jeg ikke skulle have åbnet døren.
Seriøst, bedstefar. Du er nødt til at hjælpe mig!
Skal nutidens unge ikke lave deres lektier selv?
Jeg kan ikke. Hvad skal jeg skrive? 1.000 ord?!
- Jeg kan ikke! - Du har ret.
Hvis du siger til dig selv, du ikke kan, -
- så kan du ikke!
Har du en titel?
"Min helt."
Hvad ved jeg om helte?
Måske noget fra dengang du var i krig?
- Kender du noget til krigen? - En smule.
- "En smule?" - Ja.
Hvad lærer I om i søndagsskolen? En smule
Der skete meget mere, -
- end den smule du kender til.
Du er nødt til at hjælpe mig. Vil du ikke nok?
Jeg ved det ikke.
Måske var der én person...
- Det er længe siden. - Det er okay. Én, du kendte.
Før du kom til Amerika.
Max! Klap hesten, Max!
Okay?
Hvis du vil høre historien -
- så skal jeg nok fortælle den. Okay?
Det er vigtigt, at...
Personen, som jeg vi fortælle dig om...
Denne mand boede -
- i byen Debrecen i Ungarn.
Arbejd! Hører du?!
Hvad sagde du?! Kom i gang!
AUGUST 1943, TVANGSARBEJDSLEJR DEBRECHEN, UNGARN
Den pågældende mand...
Han var ikke nogen særlig, en ganske almindelig mand.
Omstændighederne var dog specielle.
Hans navn var Sonson.
Han var en god arbejder.
Ung og stærk.
Han kløvede sten fra morgen til aften, imens solen bagede over hans hoved.
Han gjorde, hvad han blev bedt om.
Han passede sig selv.
- Var du sammen med ham? - Det var jeg nødt til.
Trøjen var fuld af mudder.
Han troede på Gud.
Han var advokat, og kunne være blevet dommer eller borgmester, -
- hvis han ikke havde levet på det forkerte tidspunkt og det forkerte sted.
Judith er her.
Hej, Sonson.
Hvordan har man det så i dag?
Laver du mere ballade og gør livet hårdere for os alle?
Hvad mener du?
Er det ikke det, du gør? Du vil altid være Rasmus Modsat.
Hør her.
Jeg har ikke brug for dig, du har ikke brug for mig.
Det rager ikke dig, hvad jeg gør med mit liv.
Hvis du ikke stopper med at omgås disse fyre...
Vær nu sød, Sonson. Hun er min søster.
Hun kom bare for at se, hvordan det gik.
Undskyld.
Vi ses i morgen.
De fyre og jeg...
Vi er alle dit folk.
Kun en kujon vender sit folk ryggen.
Tror du stadig på retfærdighed?
Du arbejder ikke med dommere og politikere længere.
Du må ikke sætte dine ben på rådhuset.
Du er ikke længere advokat. Du arbejder i et stenbrud.
Der er krig. Man er nødt til at kæmpe.
Hun har hørt radio.
Hun kom blot for at fortælle, at tyskerne hænger i tovene.
Jeg vil ikke have, du taler med Judith.
Du skal ikke tale med nogen af dem.
Der er andre, vi må tænke på nu.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
Sonson elskede sin by og sit fædreland.
Mest af alt elskede han sin kone, Florence.
Hans barndomskæreste.
Selv den mest misundelige sjæl ville indrømme, -
- at de var det lykkeligste par i Debrechen, -
- men krig driver folk til det yderste.
Byen blev arnested for mistænkelighed, -
- mistillid og desperation.
Kun dybt inde i skoven, omringet af træer -
- kunne de føle sig frie igen.
- Amen. - Amen.
Det er meget svært at tale om, -
- men...
- Hvem dér? - Judith.
Jeg ved godt, du sagde, jeg ikke skulle komme, men det er vigtigt.
Admiral Horthy vendte hjem fra Klessheim i går.
Da han kom, blev han modtaget af tyske tropper.
Premierminister Kállay er gået af.
- Forsæt. - Hitler har givet ordre til invasion.
Der er sendt toge afsted, der skal sende os i lejre.
Tyskerne kommer.
Alle var bange.
Man var nødt til at udvise en hidtil uset loyalitet over for tyskerne.
Lad kvinder og børn komme om bord først!
Man blev opfordret til at skynde sig af sted, imens der stadig var job at få -
- ved slutdestinationen.
De lovede at tage sig af slægtninge, som man var nødt til at efterlade.
De lovede dem hvad som helst for at få dem om bord på togene.
Nogle troede, at de ville vende tilbage til Ungarn efter krigen.
Andre vidste ikke, hvad de skulle tro.
Lad bagagen være. De skal ikke bekymre dem.
Trængslerne vendte brødre mod brødre, fædre mod sønner.
En forkert bevægelse på det forkerte sted og de ville have et øje på dig.
Hvad er seneste nyt?
De har allerede samlet jøderne i det jødiske kvarter.
- Nu kører de dem væk på lastbiler. - Præcis som i Polen.
Sådan noget må du ikke sige. Vi må være stærke!
- Hvad med russerne? - Vi hørte noget i radioen.
Der går to måneder.
Tyskerne har udryddet os inden da. Generalerne gør hvad de kan.
Jeg overhørte nogle nazister i går...
De sagde, at politiet har været mere samarbejdsvillige end nogensinde før.
Vi er nødt til at finde en vej ud.
Dette er London. London kalder, London kalder!
For to timer siden kunne de allieredes hovedkontor -
- berette om den luftbårne landing i Frankrig.
Britiske, amerikanske, franske og canadiske styrker -
- er landet i det nordlige Frankrig.
- Det er fantastisk nyt! - Eisenhower gav sin næste ordre: Paris.
Paris? Når de når hertil, kan det meget vel være for sent for os.
- ... efter ankomst til Theresienstadt. - Hvor er nazisternes hovedkontor?
- Det ligger på det store torv. - Lad os se.
Vis mig det.
De fleste tilbageværende jøder blev deporteret...
Hvad er der galt?
Kom, kom, kom!
Mr. Kovac?
Sid ned.
Overlever hun? Hvor længe skal hun blive her?
Det gør mig ondt, Sonson. Hun har brystkræft.
Vores venskab går langt tilbage, -
- men medicinen er begrænset.
Tro mig, jeg gør, hvad jeg kan.
Kom så.
Fortsæt.
Jeg så dig komme tilbage fra skoven forleden.
Judith sagde, du var den bedste advokat i landet.
Vi har brug for folk som dig. Kloge folk.
Jeg er ikke interesseret. Jeg vil ikke involveres.
Hvad laver I derovre?
Min kone er meget syg.
Hun har brug for mig.
London kalder, London kalder.
Dette er BBC.
Her kommer nyhederne.
Tyske tropper vendte tilbage til Ungarn i dag, -
- de er ikke venligt stemte overfor den jødiske befolkning i det land.
I samarbejde med sine allierede har tyskerne taget kontrollen.
Nye og brutale love, der kun gælder for jøder, er trådt i kraft.
Fra og med i dag skal alle jøder bære den gule Davids stjerne.
Jødiske biler er blevet konfiskeret, og telefonlinjerne afbrudt.
Alle jødiske forretninger er lukkede og vinduerne er blevet knust.
Må jeg ikke nok få noget vand?
Måske skulle vi bare tage hjem nu? Jeg gemmer dig i tæppet.
Lad os flygte.
Nej, jeg krymper dig til et lille bitte menneske...
Jeg krymper dig til et lille bitte menneske og gemmer dig i min lomme.
Du har ikke nogen lomme.
Det har jeg da. Nej, jeg har da ej! Du må sy mig én!
Jeg vil hjem.
Du skal også på arbejde.
Måske kan du tage med mig på arbejde?
Tag med mig på arbejde. Så kan du knokle i stenbruddet.
Er du okay?
Sæt dig op, sæt dig op! Sygeplejerske, sygeplejerske!
Tag det roligt.
- Undskyld. Tag det roligt. - Vær venlig at gå.
Træk vejret langsomt. Langsomt, langsomt, langsomt.
Jeg er ked af at måtte meddele, at grundet de nye regler -
- kan vi ikke længere hjælpe dig.
Hvilke regler?
Jeg kan intet gøre, I er jøder.
Det gør mig ondt.
Tiderne har ændret sig.
Du har brug for kød for at få kræfterne tilbage.
Gå i seng igen.
Florence?
Florence!
Har du nogle drømme?
Ja, det har vi alle...
Gid vi kunne gøre noget for alle disse mennesker.
Der er noget, jeg vil bede dig om.
Jeg vil gerne slutte livet uden smerte.
Lige nu har du brug for hvile.
Nej...
Jeg vil dø uden smerte.
Du skal ikke dø.
Du er bare en lille smule syg.
Undskyld.
Det var ikke min mening at såre dig.
Du kan ikke såre mig.
Du kan aldrig såre mig, for jeg elsker dig.
Mere end noget andet i verden.
Tag dig af Judith.
Hun er en god pige. Jeg beder dig.
Tag dig af hende.
Lov mig det.
Det lover jeg.
Sover du?
For første gang i livet vidste han ikke, hvad han skulle gøre.
Paris ventede, stille...
Pludselig løb bagerne, blikkenslagerne, skomagerne og deres koner.
Da de strømmede ud i gaderne, -
- byggede de barrikader...
Op med hænderne! Op med hænderne! Rør jer ikke!
Op ad væggene!
Op med hænderne! Rør jer ikke!
Op ad væggen!
- Op med hænderne! - I er omringede.
Alle, der yder modstand, bliver skudt! Er der andre oprører i bygningen?
Kom så, landets sønner.
Den store dag er kommet.
Fjenden møder modgang. Lad os hæve flaget og storme dem.
Kom så, kære franskmænd! Gør jer klar...
Få dem ud!
- Få dem ud! - Af sted.
- Rør mig ikke! - Kom her!
- Af sted! - Videre!
Ned fra lastbilen! Kom så. Kom så!
- Kom så. - Af sted.
Ind. Ind!
Kom så, hurtigere!
Tag hans våben, hurtigt!
Skynd jer, skynd jer! Kom så!
Løb, løb, løb!
Få fat i de svin! Af sted!
Hurtigere! Kom så, af sted. Kom så!
- Vi må tilbage. - Det kan vi ikke.
Vi kan ikke bare efterlade dem!
- Vil du storme stedet? - Hvor mange våben har de? Fire? Fem?
Hør nu her, Zoltan!
Vi har ikke en chance!
Jeg kender én, der kan hjælpe os.
Han kan få dem ud. Kom så.
Gestapo -
- ønsker, at jeg overdrager de kvindelige jødiske fanger...
Hvor hurtigt?
I løbet af 4-5 dage.
Grundet den nuværende militære situation -
- tror jeg, at Gestapo har andre prioriteter.
Ønsker du ikke at adlyde deres ordrer?
Vi kan sige, at lastbilen blev angrebet af modstandsfolk.
At vi var nødt til at beholde dem her, indtil vi havde nedkæmpet dem.
Kun et par dage.
Okay...
Træd af.
Sonson...
Sonson!
De stormede vores skjulested.
Gendarmerne har pigerne. Vi ved ikke, hvad de gør med dem.
Vi har brug for din hjælp.
Vil du bare efterlade dem hos gendarmerne?
Florence er død, Sonson.
Der er intet, vi kan gøre for hende mere.
Vi har brug for din hjælp.
De er ikke kun ude efter modstandsfolk. De er efter alle.
De har fanget Judith.
Det var pænt af dig. Det sætter vi pris på. Tak.
Hvor er du?
Ud!
Jeg tager bagagen.
Nej!
Giv agt!
Lad mig give dig en hånd.
- Kom så. God pige. - Sådan!
Rolf Von Heiden
Hvad er Deres navn? Hvem har kommandoen?
Hvem har kommandoen?!
Navn og rang.
Hallo?
Hvem har... Hvem har kommandoen? Hvem har kommandoen?!
- Navn og... - Tak.
Forstået... Tak.
- Gabor! - Hvem har... Hvem har kommandoen?
Navn og... Navn og rang.
- Javel. - Fangerne skal stilles op i hallen.
- SS kommer. - SS?!
Korrekt.
Mit navn er... Mit navn er Rolf Von Heiden!
Leder af den tyske efterretningstjeneste!
Hvem har kommandoen?!
Heil Hitler!
Hvem har kommandoen?!
Det har jeg.
- Navn og rang? - Kaptajn Havas.
Kaptajn Havas...
Jeg er Rolf Von Heiden, leder af den tyske efterretningstjeneste.
Vi vil gøre alt for at hjælpe Dem.
Kaptajn Havas...
Er De bekendt med direktivet, der siger, -
- at alle fanger skal behandles humant?
Javel.
Vi behandler altid fangerne i henhold hertil.
Det er løgn!
Disse mænd er kriminelle, de er dyr!
Lad hende tale.
De udsultede os. De voldtog os!
De er vilde, alle sammen.
Er det sandt, kaptajn?
General...
De kan da ikke vægte en jødes ord -
- over det fra en officer?
Det er sandt, hvad jeg sagde.
De er dyr, voldtægtsforbrydere.
Jeg leder efter en kvinde.
Judith Bartosch. Hun er jøde.
Hende kender jeg!
De førte hende bort.
- Hvem? - Det gjorde de.
Hvem?
Ham dér!
Det kender jeg ikke noget til.
Vi behandler alle fanger...
I henhold til loven!
Hvad er det her for noget?
I er alle arresteret.
Af sted!
Ned på knæ.
Jeg fulgte blot mine ordrer.
- Intet andet. - Judith Bartosch, hvor er hun?
Det ved jeg ikke.
Judith Bartosch, hvor er hun?
De begår en stor fejl.
- Sig det eller jeg skyder. - Nazisterne tog hende!
Hvorhen?
Hvorhen?!
Hun blev transporteret.
Hele ghettoen skal transporteres -
- til Polen.
Hvad hvis han har ret?
Hvem er De?!
Hvad vil I gøre ved mig?
Lad os komme afsted før generalen ankommer.
- De kommer! De kommer nu! - Okay.
Indtag jeres positioner. Kom så!
- Kom så. - Stå her, ved siden af mig.
Vær stille. Stille. Stille!
Okay... Vent på mit signal.
Vent på mit signal. Uanset hvad så tøm magasinerne.
Vent.
Skyd ikke før jeg siger til.
Indtag jeres positioner!
Overgiv jer.
Skyd.
- Hold positionerne! - Skyd ham!
- Han må ikke slippe væk! - Skyd ham!
Fang ham.
Af sted, af sted!
Af sted! Kom så!
Se på mig.
Hvad synes du? Hvad er dit indtryk af helte, Max?
De spil, du spiller...
Der er ingen helte i dem.
Rigtige helte slås med kæppe -
- og deres bare næver.
De lider virkelig.
De kæmper, og det kan de virkelig.
Du tager af sted, ikke sandt?
Det er jeg nødt til.
Jeg afgav et løfte.
Tag til denne adresse. De kan måske hjælpe dig.
- Hvem er de? - Beitar-bevægelsen.
Den polske modstandsgruppe.
De kender til transporterne fra syd.
Farvel, Sonson.
Forsæt med at kæmpe, min ven.
Tak for al din hjælp, min ven.
De bliver evakueret for jeres egen sikkerheds skyld.
Vi, krigerne i den zionistiske Beitar-bevægelse.
I Vladimir Jabotinskys navn -
- lover vi at kæmpe til den bitre ende!
Vi overgiver os aldrig!
Vi giver vores liv for folket.
Det gør vi!
Her venter nybyggede lejligheder på jer.
- Af sted. - Fart på.
Videre, videre.
Vi skal højere op.
Videre.
Videre! Længere op!
- Langsomt! - Åbn døren!
Tag våbnet her.
Åbn døren!
Skynd jer.
Hvor tog de hen?
Det er lige meget.
Op i lastbilen med jer.
- Lad det gå lidt stærkt. - Kom så!
Tag jeres ting og kom ud herfra.
Nu!
Elanor.
Lad os komme væk.
Vær stille.
Vær stille, Daniel. Mor er snart tilbage.
Normalt ville det tage en måned på at komme fra Debrechen til Polen til fods.
Sonson gjorde det på otte dage.
Død eller levende.
Aronson, lederen af den jødiske ghetto, -
- blev beordret til at evakuere 62 jødiske familier -
- fra et lejlighedskompleks senest sidst på eftermiddagen.
Hans vidste, hvad evakueringen betød: Auschwitz.
Hans kone og børn kunne komme med samme tog, hvis han fejlede.
Goddag, Ezra...
Hvad kan vi gøre for dig, Aronson?
Oberst Forbach har beordret denne bygning tømt i aften.
Han bad om 5.000 ofre.
Du giver ham 10.000 blot for at redde dit eget liv!
- Gør jeg det ikke... - Du forråder dit eget folk!
... så dræber han os alle!
Jeg beder jer!
Sæt dig ned og bliv dér! Rør dig ikke!
- Jeg beder jer! - Aronson!
Du, leder af det jødiske råd, anklages for spionage og forræderi.
Redder jeg 50 mennesker, dræber de 1.000!
Redder jeg 50 mennesker... Din fætter er her, se!
- Alle står på listen! - Du dømmes til døden.
Hør nu her...
- Jeg er ikke... - Jo, du er.
Nej, jeg beder jer.
Bliv dér!
- Ikke så smuk som Teutoburgerskoven. - Den er smuk.
Dér har jeg også været. Der var rigtig smukt.
Deres papirer, tak.
- Mange tak. - Tak skal De have.
- Det er snart pausetid, ikke sandt? - Jo, chokolade...
Efter otte dage til fods -
- nåede Sonson indgangen til den polske ghetto.
- Kan jeg hjælpe Dem? - Jeg skal til ghettoen.
Jeg skal til ghettoen.
Det tyske politi sagde, jeg skulle tage til ghettoen.
Gå helt ned for enden...
Du skal registrere dig hos det jødiske ghettopoliti.
Tak.
Jeg hedder Sonson Kovac.
Jeg fik at vide, jeg skulle tage hertil.
Min kones søster blev sendt fra Ungarn til Polen.
Hvem er du?
Jeg leder efter Judith Bartosch.
Jeg fik at vide, jeg skulle tage herhen og bede om hjælp.
Ved I... Ved I ikke...
Må jeg bede om et glas vand?
Hvor har du det her fra?
Min ven, Jeno, sagde, at I måske kunne hjælpe mig.
Måske kan jeg hjælpe jer, hvis I hjælper med at finde Judith.
Går det galt, får du os alle dræbt.
- Det gør det ikke. - Hvordan ved du det?
Det gør jeg heller ikke.
Godaften.
Vi har ordrer fra Oberst Forbach.
Vi skal føre denne jøde til forhør på hovedkontoret.
- Hvor er ordren? - Nå, ja...
Kan du læse det?
Deres papirer, tak.
Stig ud.
Af sted.
Heil Hitler!
- Herr General. - Heil Hitler, Oberst.
Jeg er SS General Ludwig Von Mannheim.
Jeg er koordinator af Herr Himmlers afdeling.
Brevet er fra Herr Himmler.
De fratages embedet, da det ikke -
- er lykkedes at fuldføre deportationen af jøder til det østlige Polen.
De skal overdrage ansvaret for ghettoen samt alle beslutninger til mig.
Udmærket, Herr General.
Om 48 timer skal De henvende Dem i Berlin -
- hos deres direkte overordnede.
Nu skal De briefe mig.
Hvor mange mennesker er der i ghettoen? Hvor mange soldater?
Madbeholdning? Våben? Ammunition.
- Javel. - Godt.
Skal vi?
På nuværende tidspunkt har vi 49.000 jøder i ghettoen, -
- men vi forventer flere i dag.
Nogle unge kvinder fra Slovakiet.
Soldaterne får mulighed for lidt hygge.
Den slovakiske premierminister betalte os for at sende dem til Auschwitz.
Vi ville gøre noget for at styrke soldaternes moral.
Er denne slovakiske premierminister militærmand?
Nej, han er leder i Nazistpartiet.
Han har en stor stjerne i Riget. Han hjælper os.
Fortsæt.
Jeg har på nuværende tidspunkt 285 soldater under min kommando, -
- og 42 jøder hos ghettopolitiet. De er alle meget loyale over for mig.
- Hvad med ammunition? - Vi har 855 våben.
Der er rigeligt med mad på lager.
Vi giver dog intet til jøderne.
De skal svækkes, så de ønsker at tage til Auschwitz.
Tak for oplysningerne.
Sig mig, hvor kan jeg finde oversigter over jøder, der er kommet hertil?
De bliver naturligvis sendt direkte til Berlin.
Ud med jer!
Kommandant Forbach?
Kaptajn Hochberg, jeg kommer med 1.800 jødiske kvinder fra Slovakiet.
- Der skulle komme 3.000? - Der var nogle, der strittede i mod.
De skulle elimineres.
Videre!
Videre, videre!
- Jamen dog, Oberst. - Undskyld?
- De er anholdt. - Anholdt?!
- Det må være en fejl. - Telegram fra Gestapo i Berlin.
De har beslaglagt guld, sølv og antikviteter og -
- sendt dette til din kone. - Det var fra jøder.
- Jeg tog det fra jøder! Ikke Riget! - Hør nu, Oberst.
Lad nu ikke som om, De ikke kender loven.
Det, der stjæles fra jøder, tilhører Riget.
Det er en alvorlig forbrydelse. Før ham bort.
General... General!
General! Det er jo ufatteligt!
Det er en fælde, en sammensværgelse!
Det kan De ikke gøre mod mig!
Det kommer til at koste dem dyrt, General!
Det er en sammensværgelse!
Jeg får dig arresteret! Det er landsforræderi!
Herr General! Jeg kontakter hovedkontoret i Berlin!
- Det her får et efterspil! - Hold kæft!
Det kommer De til at fortryde.
Videre, videre!
Hvad tror du, det betyder, at han er her?
Det ved jeg ikke.
Tror du, de sender os til Auschwitz?
- Auschwitz? - Det hvor de gasser jøderne.
- Gasser?! - Ja, ja! Mænd, kvinder, børn. Babyer!
- Jeg troede, tyskerne var civiliserede. - Det samme her.
Husker du, da vi havde chancen for at forlade Tyskland?
Prøv at se os nu!
I skal ikke gå i panik.
Jeg er medlem af Beitar-bevægelsen. Det er han også.
Vil I kæmpe mod tyskerne?
Hvis ikke, så er det ude med os alle.
Tag til synagogen i eftermiddag.
Beitar-bevægelsen er ved at få kontrol over ghettoen.
Enhver, der er ung og frisk, skal melde sig hos os, -
- og hjælpe med at vinde krigen. - Hvordan?
Hvordan besejrer vi dem?
Vi sidder ikke og venter på russerne!
Vi kæmper.
Nu giver vi dem modstand.
Stop, stop, stop! Skyd ikke!
Jeg er på din side! Planen virkede.
Vi har kontrol over hovedkontoret.
Jeg fortæller det til de andre.
Som et alvorligt såret dyr, -
- der ødelage alt på sin vej -
- trak tyskerne sig tilbage på tværs af Polen.
Sonson og Ezras hær var nødt til at forsøge at holde dem stangen, -
- indtil russerne indhentede dem.
Rygtet spredes. Vores hær bliver større.
Mænd og kvinder som jer forlader deres hjem -
- for at hjælpe os i vores kamp.
Nu er det os, der har kontrol over ghettoen!
Lad os komme af sted! Der er ting, der skal klares.
Hvad nu?
- Har de alle våben? - Nogle få rifler og pistoler.
Haglgeværer, bajonetter.
De har alle ét eller andet.
Jeg hørte fra min kontakt i den polske undergrundshær her til aften.
Det kan være angående Judith.
Han sagde, togene fra syd sendes direkte til lejrene.
Det gør mig ondt.
Vi må hellere indtage vores positioner.
Tyskerne når hertil ved daggry.
Sørg for at jeres våben er ladt og klar til at skyde.
Brug dem fornuftigt. Hver eneste kugle skal tælle.
Fjenden er på den anden side af disse vægge.
De vil slå os ihjel.
Jeg ved godt, at I er bange, -
- men I må ikke miste modet.
De skal ikke længere bestemme vores skæbne.
Nu er det os, der bestemmer.
I dag gør vi modstand og kæmper.
Infanteri og panserkøretøjer kommer fra syd.
- Mange soldater, tanks. - Indtag jeres pladser!
- De er fremme om fem minutter. - Af sted!
- Bliv tilbage, bliv tilbage. - Søg dækning.
Brug ammunitionen fornuftigt.
- Husk, hvad vi talte om. - Søg dækning!
Hold hovedet nede.
Vi angriber dem på pladsen!
Luk porten op.
En kampvogn er på vej!
Angrib!
Bliv ved med at skyde!
Skyd, skyd!
Løb, løb!
Gør det af med dem!
Fremad!
Videre!
- Angrib! - I dækning!
Dér gemmer sig én!
Hvor skyder de fra?
Pas på! En granat! Løb, løb!
Til venstre, venstre! I dækning, i dækning!
Fyr!
Af sted! Skynd jer!
- Skyd, skyd! - Fremad, folkens!
Nu har vi dem!
Løb! Langsomt... Pas på, han er bagved dig!
Af sted, Ezra!
Fyr!
Han er oppe på taget!
Efter dem!
Tilbage, Sonson!
Sådan! Kom nu, bliv her. Bliv her.
- Du har ikke nogen lomme. - Du må sy mig én.
Doktor! Doktor! Du må redde hende!
I er nødt til at redde ham.
Der er intet, jeg kan stille op. Der er ikke noget at gøre.
Vågn op, Sonson!
Sonson!
Vågn op!
Vågn op! Sonson, vågn op!
Vågn op, Sonson!
Det er mig.
Det er Judith.
Jeg flygtede fra toget og gemte mig.
Jeg hørte om oprøret, om dig.
Jeg kom hertil med andre.
Ezra! Ezra! Jeg har snart ikke flere patroner.
Jeg har det bedre.
Er du okay?
Ja, jeg skal bare lige...
Granat! Ned!
- Kom med mig! - Sonson! Sonson!
Han er tilbage!
Løb, løb, løb!
Kom så!
Op med hænderne.
Sonson! Er du okay?
Sonson!
Sonson slog sin sidste tyske soldat ihjel -
- d. 16. maj 1944.
Der er noget i os alle...
Noget, der får os til at gøre store ting, -
- som vi ellers ikke kan.
For Sonson var dette -
- enorm og evig kærlighed til sin kone, Florence.
Det eneste han ønskede var at være hjemme.
Dér, hvor folk stolt hilste på ham på gaden.
Hvor børn tiggede ham om at lege med dem.
Du manglede til ceremonien.
De sagde, du blev sendte hertil af Gud.
Jeg er blot en almindelig mand, Ezra.
Bare en almindelig mand.
Hun vidste, hun var den eneste forbindelse til den, han elskede, -
- og at han aldrig ville lade hende ude af syne igen.
Så du ham ikke igen?
Livet går videre, og det er ved at være sent.
Hvordan kender du ham?
Var du også i Polen?
Min historie er ikke så spændende.
Kom. Din mor undrer sig over, hvor du bliver af.
Jeg skal hvile mig.
Kom en anden dag, så fortæller jeg en anden historie.
Kunne det ske igen?
Det tror jeg.
Det er derfor, du skal være stærk.
I EFTERÅRET 1947 EMIGREREDE SAUL OG JUDITH TIL NEW YORK.
DE HAVDE TO DØTRE, FLORENCE OG LISA.
MAX ER SØN AF DEN YNGSTE DATTER, LISA.
Tekstet af SUBSTANCE Udgivet på Danishbits - Home of SUBSTANCE